Вредновање информалног образовања у високом образовању
Sažetak
Информално образовање произилази из свакодневних и спонтаних активности везаних за посао, породицу или слободно време и није организовано или структурисано у смислу циљева, времена или подршке учењу. Та непосредност, природност и луцидност су његове главне одлике, а уједно и својства по којима се разликује од формалног и неформалног образовања. Услед сталних технолошких и друштвених промена, подвлачи се неопходност оптимизације информалног образовања и подстицање флексибилније образовне путање. Процес валидације индивидуалних знања, вештина и способности је врло комплексан и захтева подршку целокупног образовног система и друштва. Циљ овог рада био је да истакне бенефите и значај компетенција стечених путем информалног учења. Кроз примере добре праксе иностраних универзитета отворила су се питања могућности спровођења валидације информалног образовања на универзитетима у Србији. Крајњи фокус рада био је на недовољној афирмацији информалног образовања, системским и процедуралним ограничењима и предлозима за њихово превазилажења у ближој будућности.
Reference
Аџић, Ј., Катић, А., и Кекез-Кљајић, А. (2016). Валидација неформалног и информалног образовања као приступ повећању флексибилности у високом образовању: У: XXII скуп Трендови развоја: Нове технологије у настави (стр.1-4). Београд: Министарство науке и технолошког развоја. http://www.trend.uns.ac.rs/stskup/trend_2016/radovi/T2.1/T2.1-2.pdf
Глигоровић, А. (2010). Волонтерски рад: Приручник за управљање радом волонтера. Подгорица: Асоцијација за демократски просперитет.
Котлар, В., и Башић, С. (2010). Улога одгојно-образовних установа у развоју волонтерства у Хрватској. Аcta ladertina, 7, 21-38. doi:https://doi.org/10.15291/ai.1234
Котлар, В. (2012). Волонтирање студената у свјетлу Закона о волонтерству: Како евидентирати и вредновати волонтерски рад студената. У: Сусрет студената-волонтера с подручја Републике Хрватске, студентски збор, 5-8. децембар 2012 (стр. 2-3). Задар: Филозофско-теолошки факултет.
Марковић, Д. (2005). Шта је неформално у неформалном образовању. У: Д. Марковић (Прир.), Неформално образовање у Европи: Корак ка препознавању неформалног образовања у СЦГ (стр. 10-14). Београд: Група „Хајде да...“ .
Нисмо постигли жељени напредак (2012). https://www.politika.rs/scc/clanak/212096/Nismo-postigli-zeljeni-napredak
Петричевић, Д. (2012). Провјеравање, оцјењивање и признавање квалификација стечених неформалним и информалним учењем. Андрагошки гласник, 16(2), 99-116. https://hrcak.srce.hr/103385
Правилник о вредновању ваннаставних активности студената, Гласник Универзитета у Београду, бр. 172/13 и 180/14.
Ћулум, Б. (2008). Зашто и како вредновати волонтирање? Загреб: Министарство обитељи, бранитеља и међугенерацијске солидарности.
Шерго, В. (2018). Однос формалног и информалног образовања [Мастер теза, Филозофски факултет Универзитета у Осијеку]. Репозиториј Филозофског факултета у Осијеку. https://repozitorij.ffos.hr/islandora/object/ffos%3A4243/datastream/PDF/view
Bergstein, R., & Pernits, K. (2013). Youthpass the educational practice. In G. J. Friesenhahn, H. Schild, H.Wicke and J. Balogh (Eds.), Learning mobility and non-formal learning in European context (pp.173-180). Strasbourg: Council of Europe Publishing. https://www.youthpolicy.org/library/wpcontent/uploads/library/2013_Learning_Mobility_Non-Formal_Learning_European_Contexts_Eng.pdf
Danzl, S., (2017). Trainin industry magazine – experiental learning. In T. Oesch (Ed.), Finding the value in informal learning. New York: Training industry, Inc.
Duguid, F., Mündel, K., & Schugurensky, D. (2007). Volunteer work, informal learning, and the quest for sustainable communities in Canada. Canadian journal for the study of adult education, 20(2), 41-56. https://cjsae.library.dal.ca/index.php/cjsae/article/view/1106
Mathou, C. (2019). European inventory on validation of non-formal and informal learning 2018 update. Country report: France.
O'Leary, P. (2015). Realising the Age of Lifelong learning: Higher Education Calls for the On-going Capture and Valuing of Non-formal and Informal Learning. Level 3, 12(1), 11. doi:10.21427/D7WB3V
Pavkov, M. (2019). European Inventory on Validation of non-formal and informal learning 2018
Update: Slovenia. Dostupno na https://cumulus.cedefop.europa.eu/files/vetelib/2019/european_inventory_validation_2018_Slov enia.pdf
Petković, S. (2018). Desk study on the value of informal education, with special attention to its contribution to citizenship education, civic participation and intercultural dialogue and learning, European citizenship, peace-building and conflict transformation. Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2018. https://pjp-eu.coe.int/documents/42128013/47261707/Desk-Study-Value-of-INFED.pdf/05fd448e-6e01-23cf-03ca-010c982cdf8a
Pozgaj, Z. (2018). Informal Learning in Lifelong Education. International Journal of emerging Technologies in learning, 3, 50-53. doi:https://doi.org/10.3991/ijet.v3i0.612
Singh, M. (2012). UNESCO guidelines for the Recognition, Validation and Accreditation of the Outcomes of Non-formal and Informal Learning. PLA Inside Out: An International Journal on Theory, Research and Practice in Prior Learning Assessment, 1(2), 2-10. https://unesdoc.unesco.org/ark:/48223/pf0000216360
Cedefop (2023). European guidelines for validating non-formal and informal learning. Luxembourg: Publications Office. Cedefop reference series; No 124.
http://data.europa.eu/doi/10.2801/389827
Council of the European Union. (2012). Council recommendation of 20 December 2012 on the validation of non-formal and informal learning. Official Journal of the European Union, 398(1), 1-5. https://www.cedefop.europa.eu/files/Council_Recommendation_on_the_validation_20_December_2012.pdf
Sva prava zadržana (c) 2023 Norma
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ovaj rad je pod Creative Commons Autorstvo 4.0 međunarodnom licencom.